Innan ljuset blev till, fanns det änglar.
I ena stunden mörker. I nästa lystes himlen upp av strålande väsen.
Det var perfekt, men det varade inte.
Lucifer gjorde uppror mot Gud. En gräns drogs i paradiset.
Ett krig började. Alla änglar tvingades välja.
Himlens helighet eller kaoset utanför.
En ängel vägrade.
Han ansåg att det enda som var värt att kämpa för var kärleken.
Han fördrevs från himlen, men han föll inte ensam.
Alla änglar som ännu inte valt sida föll i en blixt av allsmäktigt raseri.
De är de fallna. Förvisade från himlen irrar de runt på jorden-
-tills ängeln som gjorde uppror överger kärleken och väljer sida.
Det var då. Nu är nu.
TILLIT
-Är vi framme? -Ja.
-Hjärtat... Om jag ändå kunde hjälpa dig. -Jag klarar mig.
Här. Jag ville att du skulle ha nåt litet att öppna på födelsedagen.
Tack.
Jag älskar dig.
Hej då, pappa.
Välkomna till Sword och Cross Academy. I över 75 år har vi hjälpt unga
som på grund av sociala och känslomässiga problem...
...inte har lyckats i en traditionell studiemiljö.
Vi förenar collegeförberedande studier med ledande behandlingsmetoder
och fritidsaktiviteter med fokus på personlig tillväxt.
-Var vill du ha honom den här gången? -Där inne.
Bland annat fäktning, simning och vårt världsberömda bibliotek.
Vår grundares filosofi utgår från de centrala principerna...
Dumpa hälsoriskerna.
Alkohol, narkotika, vapen, gängrelaterade saker eller kläder...
Musikspelare, surfplattor, spelkonsoler, datorer...
Mobiler. Du får tio minuters telefontid i veckan.
Vad är det? En risk.
Skynda på, Randy!
-Arriane! Visa Lucinda till sitt rum. -Javisst.
Du kan hämta väskan efter lunch.
Berätta om helgen, Cam!
-Arriane. -Luce.
Det behövs ingen polisanmälan den här gången.
Vi ska hålla ett öga på honom.
Undvik Cam. Annars blir det strul -och inte på ett bra sätt.
Får jag se ditt schema.
Bra, du är med oss som läser upp betygen.
De flesta här kommer från psykvården.
De har tur om de klarar dagen utan att kissa på sig eller slå läraren.
Lugn. De riktiga psykfallen är på tredje våningen.
Det är rena pillerträsket.
-Här bor jag. 208. Var bor du? -313.
Du skojar.
Är du...
Okej.
Förlåt!
-Dina hallucinationer. Vad kallar du dem? -Skuggor.
När började de?
När jag var liten. Fem, sex år.
-Ser du dem fortfarande? -Nej. Det var ett tag sen.
Jaha, Lucinda... Varför har du kommit hit, tror du?
-Fråga domaren. -Jag vet vad han anser.
Men jag förstår inte ditt beslut. Om du tar din medicin, är du stabil.
Varken hallucinationer, paranoia eller mardrömmar.
Jag är inte galen.
-Ingen säger att du är galen. -Alla säger det.
Om du tar din medicin, kan du åka härifrån.
Återvända till din gamla skola och dina vänner.
De får mig att må dåligt.
Om du vägrar, måste du vara här på behandlingshemmet under övervakning.
Även som inlåst är jag hellre mig själv än låtsas för att passa in.
Du har chansen att leva ett normalt liv.
-Stackare. Hon vet inte vad som väntar. -Det kan bli annorlunda den här gången.
Jag slår vad om att Luce brinner upp som alltid.
-Jag är med. -Arriane!-Det är ingen lek, Roland.
Då var det dags igen.
"Sin egen värld är själen Helvetet kan där bli himmel"
Milton. Det förlorade paradiset.
Lucinda Price? Miss Sophia. Jag ska ha dig i religionsfilosofi.
Ska du hämta dina böcker? Matte, litteratur, kemi, religion och historia.
En fattas. Den står i specialsamlingen.
-Trevligt att träffas. -Tack.
Hej.
Vänta!
Du tappade den.
Vad du skräms!
Okej...
Din stackare... Ramlade du? Slog du dig?
-Jag mår bara bra. -Nej. Du har aldrig mått sämre.
-Att komma hit var oklokt. -Har jag gjort dig nåt?
Du äcklar mig. Du slänger med håret och väntar dig att världen ska stanna.
-Du känner mig inte. -Jag vet att du är en galen mördare.
-Lägg av! -Jävla psykfall.
-Det gick fort. -Hon...
Visst, det var säkert hon som började, men du behöver inte låta dig provoceras.
-Förlåt. -Om du slåss, kan du bli avstängd.
Då blir du förflyttad till psykvården. Vill du det?
Eftersom det är din första dag får du bara snygga upp på gården.
Och du följer med mig!
Man får inte vara här utan passerkort.
-Jag trodde... -Nej, nej! Jag skämtade.
Förlåt.
-Var det inte kul? -Jag har haft en jobbig dag.
Välkommen till Sword och Cross. Ett galet ställe.
Pennyweather Van Syckle-Lockwood. Kalla mig Penn.
Du heter Lucinda, men kallas Luce. Omplacerad från Dover med toppbetyg.
-Hur visste du det? -Oj... Var det stalkerbeteende?
Förlåt. Skolan är oändligt liten, och det händer inte mycket här.
Och du är ny, smart och söt, så du lär få mycket uppmärksamhet.
Toppen.
Jag ska gå.
Om du är storsint, kanske du kan glömma att jag antastade dig på toaletten
och sen babblade vidare för att jag inte kan sluta.
Penn? Kan du visa mig till rummet? Jag är lite vilse.
-Javisst. -Tack.
Tänk om änglarna gick bland oss på jorden. Det är berättelsen om de fallna.
Änglar som dömts att leva bland oss dödliga.
De förvisades eftersom de inte valde sida i Lucifers krig mot himlen.
Nån som vet vad kriget gällde?-Todd?
-Det goda mot det onda? -Nej, det är för förenklat.
Lucifer var Guds favorit.
-Vad fick honom att vända sig från Gud? -Hans tjej kanske dumpade honom.
Vad hände med de andra änglarna?
De som tog Satans parti hamnade i helvetet och bara de trogna blev kvar i himlen.
De som inte valde sida förvisades. De är de fallna.
På jorden behöll vissa av de fallna sina änglaegenskaper.
De har ångrat sig och väntar på att få återvända till himlen.
Andra står på Lucifers sida och njuter av att ställa till sattyg och kaos.
Men ingen av dem kan lämna jorden, på grund av ängeln som gjorde uppror.
Han förkastade både Gud och Lucifer
för att söka efter mänsklig kärlek.
De andra måste stanna på jorden tills han väljer sida
i det enda krig som nånsin utkämpats. Ett krig som ännu pågår varje dag.
-Det lärde du dig väl i söndagsskolan? -Nej, jag gick inte i kyrkan.
-Inte? -Mina föräldrar är inte troende.
-Är du inte döpt? -Nej.
Är kriget över?
Om djävulen lever, vad hindrar honom att försöka igen?
Utmärkt fråga.
Har du hittat fler som vill slå vad? Kör på, Roland.
Hur gick det, Luce?
Vad pågår här? Är nån skadad?
Jag mår faktiskt bra. Maten är bra.
Vad som helst?
Dina pannkakor med grädde och...
Hördu! Skynda på!
Vänta lite...
Mamma?
Tiden är ute.
Nu måste jag vänta en hel vecka! Jag hann inte ens säga hej då.
Du kan få min tid på tisdag.
Alla jag känner finns här, och alla jag vill prata med finns i det här rummet.
Dina föräldrar, då?
-Jag tänkte fråga... -Hur jag hamnade här?
Du behöver inte berätta.
När mina föräldrar skilde sig ville de inte ha mig där
så de bestämde sig för att sätta mig på internatskola.
När mamma såg broschyren med ungar som rider och simmar...
Då slutade de leta, och jag blev inskriven.
Du är alltså inte manodepressiv med självskadebeteende?
Nej. Min diagnos är mycket värre, och tyvärr obotlig.
-Jag har SOF. -SOF?
Sorgligt Ointresserade Föräldrar.
Ja... Mina föräldrar är värdelösa.
Men det finns pool här.
Du skojar!
Är Cam förälskad?
Det kan göra det svårt för dig. Glöm inte vem du jobbar för!
-Daniel? Jag hann aldrig tacka dig i går. -Ingen orsak.
Tack ändå.
En annan sak är lite pinsam att fråga... Men jag har redan bestämt mig.
Du verkar så bekant. Som om jag känner dig. Kan det vara så?
Nej. Det skulle jag komma ihåg.
-Jag tänker hela tiden att... -Jag måste gå.
Tack.
-Nya tjejen! Planerar du redan att rymma? -Jag funderar på saken.
Vill du ha frukost?
-Frestande, men jag är sen. -Bättre aldrig än sent.
Vad gott det var. Varifrån kommer det?
Jag snodde det i lärarrummet. De har en schyst espressomaskin.
-Du är oförbätterlig. -De säger det.
-Håller du inte med? -Jag vet vad jag gillar, bara.
-Och bryter mot reglerna för att få det? -Ja, om risken är värd belöningen...
...har jag inget skäl att låta bli.
Du, då? Man hamnar inte här om man följer reglerna. Har du en rebell i dig?
-Jag är bara missförstådd. -Nej, jag ser den.
-Du har en gnista. -Vad menar du?
Du gör hellre det rätta än det du blir tillsagd.
Alltså blir det strul med dig.
-Du tror visst att du känner mig. -Jag vet vad jag gillar.
Tiden är ute.
Roland har fest på fredag. Man får ta med en kompis.
Vi brukar ses när veckan är slut och lätta på trycket.
-Ska inte du på den här lektionen? -Jag har hört allt förut.
En garde! Allez!
Hur smart är det här?
Att ge vapen till medicinerade tonåringar med dålig impulskontroll.
Halt! Byt partner!-Sparks, din tur.
Price! Nu ska vi se om du har lyssnat.
-Kommer du ihåg det jag visade? -Inte direkt.
En garde!
Allez!
Inte så illa för att vara första gången.
Byt partner!-Grigori, kom hit!
En garde! Allez!
Jättebra! Igen. En garde!
Allez!
Grigori, halt!
Halt!
-Jag ger det en vecka. -Kan det spela in att hon är odöpt?
Grigori hittar alltid nåt att bli besatt av, men det kvittar.
Acceptera att Luce kommer att dö. Det finns inget ni kan göra åt saken.
-Jag trodde att du var nybörjare. -Det är jag. Min kropp tog över.
Som om jag visste precis hur man gjorde.
Så var det för mig och trigonometri. Först tänkte jag: "Jag är ett geni."
Sen kom jag ihåg att vi hade gått igenom allt förra året.
Du är verkligen nere i honom.
Nej, det är inte så... Jo, kanske.
Det känns som om jag känner Daniel. Som om jag har känt honom länge.
-Ni kanske gick på dagis ihop? -Han sa att vi aldrig träffats förut.
Sen sprang han i väg. Det var skumt.
-Det är nåt som inte riktigt är... -Vad menar du?
Jag får problem om du berättar för nån.
Jag jobbade på expeditionen på lovet. Det låter töntigt, men är rätt kul.
Randy är helt värdelös på datorer, så han bad mig att göra enkla saker
som att leta upp filer eller roliga filmklipp.
Det betyder att jag har full åtkomst till allas registerutdrag.
Jag har sett Daniels akt. Den är tom.
Han har varken adress eller anhöriga... Är den här fin?
Det är nåt konstigt med det där gänget.
De nämner aldrig sina familjer, skippar lektionerna och verkar bekanta sen förr.
Daniel kom hit först. Sen kom Gabbe.
-Blondinen som alltid är med honom? -Ja. 85 procent socker.
Sen kom Arriane. Och Molly-hon är allvarligt störd.
Roland-hur klarar han urinproven? Och så den blivande kåkfararen-Cam.
Miss Sophia är också ny och bryr sig bara om sina favoriter.
-Vad tror du om det? -Ingen aning.
Tänk att jag ska på en av Rolands fester!
-Vad fina ni är! -Tack.
Du med, som vanligt.
Är det fel att hata henne?
För att hon är felfri, solbränd, själlös och ständigt leende...
-...och just nu kysser din flört? -Typ därför.
Det är kanske fel, men jag fattar.
Har nån beställt dricka?
-Hur hamnade du här? -Du bjöd in mig.
Det var inte det jag menade. För oss andra är det uppenbart.
Knark, skadegörelse, depression, nymfomani...
-Varför hamnade du på ett sånt ställe? -Jag är inte så oskyldig som jag ser ut.
Hej.
Är det en Flying Lotus-jacka? Vilken hipster du är.
På ett bra sätt! Det är inte som att du försöker vara cool...
Du är cool på riktigt.
Jag har blivit anklagad för mycket, men aldrig det.
-Hej. -Är det till mig? Tack så mycket.
-Är den från en konsert? -Ja, jag såg honom i Asheville med Teebs.
-Teebs är min favorit... -Thundercat förändrade mitt liv.
...förutom Thundercat. Har du hört "Daylight"-remixen?
-Den basen. -Exakt.
Ja!
Hemska minnen? Tänker du fortfarande på honom?
-Vem? -Killen du dödade. Trevor.
Lång, trevlig att se på...
Åtminstone innan han träffade dig. Nu är han inte mycket att se på.
-Hur känner du till honom? -Jag vet mycket om dig, galna Luce.
Jag känner dig bättre än du känner dig själv.
Du gillar inte eld, men elden gillar dig.
-Det räcker! -Käften, innan du får ett ärr till!
Stick, Molly!-Är det bra?
Vad håller du på med? Håll dig borta från Luce!
Du är förvirrad. Du vill alltid ha det du inte kan få.
-Den här gången är hon min. -Låt mig vara!
Det finns liv i rymden...
-Var är Luce? -Jag trodde att hon var med dig.
-Hon behöver inte din hjälp. -Vem ska skydda henne? Du?
Slappna av.
Jag blev trött. Jag ska gå.
-Ska jag följa dig? -Nej, stanna du.
Hallå?
Molly? Jag vet att det är du.
-Var är Trevor? -Jag är så ledsen...
-Vad har du gjort?! -Det är mitt fel.
Hur har första veckan varit?
Bra.
Inga incidenter, syner eller mardrömmar?
-Nej. -Och dina skuggor?
Bra.
-Vad är det? -Inget.
Jag kan bara inte sluta tänka på det.
Känslan av att jag känner dig.
-Har vi inte rett ut det? -Jo, men...
...jag tror dig inte.
Det finns nåt mellan oss. Du känner det också.
Okej...
Du har rätt. Jag borde ha sagt sanningen.
-Jag har inte varit så vänlig mot dig. -Du har varit ett kräk.
Men det beror inte på dig.
-Det finns en tjej... -Gabbe.
Va? Nej, inte Gabbe. Det är en annan tjej.
Vi är inte tillsammans längre, men jag älskar henne fortfarande.
-Det jag försöker säga är... -Att jag har det bättre utan dig?
Nåt sånt.
Så enkelt är det inte. Man kan inte styra nåns känslor.
Jag önskar att det kunde vara annorlunda.
Gå inte!
Där är du ju! Jag har varit orolig. Du gick utan att säga hej då.
Vad är det, Luce? Stanna! Prata med mig!
Jag hade ett intressant samtal med Molly.
Hon visste saker om mig som jag inte berättat för nån.
Nån har pratat med henne. Nån som har läst min akt.
Skulle jag svika ditt förtroende för en själlös mobbare med tveksam hygien
i utbyte mot två piercingar och en fängelsetatuering? Du kom på mig.
Du erkänner i alla fall.
Vad är det för fel?
-Du har väl läst min akt? -Självklart.
-Då känner du till... -Skuggorna. Ser du dem fortfarande?
-Ja. -Ser du dem nu?
Nej. Men här har de blivit värre, och jag är rädd att nån ska råka illa ut.
-Var inte fånig. -Det är jag inte.
-Trevor stod bara där. Och vi... -Berätta precis vad som hände.
Han ignorerade mig hela året. Plötsligt flörtade han med mig.
Följ med till stugan.
För en gångs skull ville jag känna mig normal.
Vill du ha en drink?
Hörde du? Är du vi verkligen ensamma?
Luce... Slappna av.
Åh nej...-Flytta på dig! Vi måste ut härifrån!
Nej!
Skuggorna var större än nånsin.
Plötsligt exploderade allt. Jag kom ut, men inte Trevor.
Trevor!
-Var är Trevor? -Jag är så ledsen...
-Vad har du gjort?! -Det är mitt fel.
Trevor!
Han är död för att det är fel på mig.
Jag är glad att du är min vän, men du ska hålla dig undan mig.
-Ville du att han skulle dö? -Nej.
-Försökte du göra honom illa? -Nej.
Då är det inte ditt fel.
Du behöver inte vara ensam. Du behöver en vän.
Låt mig hjälpa dig.
-Varför då? -Det är så vänner gör.
Förra gången pratade vi om att Lucifers högmod ledde till fallet.
Vem kan översätta?
Humilitas homines sanctis angelis similes facit
et superbia ex angelis demones facit.
Någon?
-"Högmod gjorde änglar till demoner..." -Vad sa du, Luce?
"Ödmjukhet gör människor änglalika. Högmod gjorde änglar till demoner."
Vi har visst en latinlärd bland oss!
Nej, jag har aldrig... Jag gissade bara.
Och ängeln som gjorde uppror?
Var det inte hans högmod och hans jakt på kärlek
som gjorde att de fallna blev fångade på jorden?-Arriane?
Du förvränger sagorna så att de passar din tro!
-Som om kärlek vore ett val! -Jag tycker inte om din ton.
Du är bara arg för att han valde fel tjej.
-Ut! -Gärna.
Jag brinner hellre i helvetet för evigt än lyssnar på ditt självbelåtna yrande.
-Grymt. -Ja. Blir hon avstängd?
Hon får nog inte ens kvarsittning.
Jag glömde min tröja. Jag kommer i kapp.
Du måste hålla ett öga på Cam.
Statyn var ingen olycka. Hon är i fara. Jag såg honom där uppe innan det hände.
-Varför skulle han göra det? -Hon är ju inte döpt...
-Ursäkta, jag glömde min tröja. -Jag ska prata med henne.
Luce! Vänta.
-Vad är det? -Jag tänkte att vi kunde göra sällskap.
Visst.
Vad jobbade du med på lektionen?
Inget. Det är en sorts grafisk roman.
-Vad är det för sorts berättelse? -Romantisk.
-Slutar den lyckligt? -Vet inte.
-Vet du inte hur den slutar? -Nej, inte än.
Jag har kört fast.
-Får jag höra. -Det är nog ingen bra idé.
Jag kanske kan hjälpa till med slutet.
Okej.
Det handlar om en pojke och en flicka. De älskar varandra över allt annat.
Men de kan aldrig vara tillsammans.
-Varför? -Det finns en förbannelse.
Vart sjuttonde år träffas de och blir förälskade.
När de är som lyckligast, dör flickan.
Det är alltså en tragedi?
Hur går det för pojken?
Han väntar. Han varken åldras eller förändras.
Han fortsätter vara förälskad.
-Åren går och till slut återvänder hon. -Samma flicka?
Hon har förändrats. Hon har nytt namn och ny familj.
Hon minns honom inte, men han vet att det är hon.
-Hennes själ har fötts på nytt. -Och de blir förälskade?
Alltid.
Varje gång är det lite annorlunda, men det slutar alltid likadant.
Det krävs bara en kyss, så är hon borta.
Vem kastade förbannelsen?
Djävulen själv. Han var avundsjuk på deras kärlek.
-Nåt kan de väl göra? -Han har försökt med allt.
Han försöker leta efter henne. Sen försöker han undvika henne.
Han försöker fly från hjärtesorgen, men förbannelsen hittar honom alltid.
Flickan i berättelsen...
Var det henne du pratade om i bassängen?
Hon är inspirationen.
Den här flickan?
Där fick du mig. Jag använde dig till hennes nuvarande inkarnation.
Det här ska föreställa Paris år 1723. Det är korkat.
Varför just jag?
För att du är vacker.
Men jag misslyckades med ögonen.
Det har alltid varit nåt speciellt med dina ögon.
-Vad är det? -Inget.
-Berätta om platsen. Har du varit där? -Spelar det nån roll? Varför då?
Jag har aldrig rest. Jag har inte ens lämnat landet.
Men jag vet att det finns ett kafé där, och att det doftar regnvåt jasmin.
Kaféägaren är snäll mot sin hund och grym mot sin fru
och det vet jag för att jag varit där.
Jag har varit där med dig.
Säg inte att jag är galen.
Det är bara en teckning! En saga!
Du ljuger.
Jag önskar att jag kunde säga det du vill höra.
Blås.
Grattis på födelsedagen.
-Önskade du dig nåt? -Säger jag inte. Då slår det inte in.
Jag vet ändå vad du önskade dig.
Vad önskade jag mig, då?
Svar. Du vill veta sanningen.
Möt mig i valvet klockan åtta, så berättar jag allt.
Och sätt på dig nåt fint, för nu ska vi festa.
GRATTIS FRÅN MAMMA OCH PAPPA
-Se på dig. -Wow...
-Är den din? -För i kväll.
-Hur lyckades du med det? -Roland fixar allt man vill ha.
-Kommer jag att ångra det här? -Det finns bara ett sätt att få veta det.
-Glöm det. Jag kör. -Ska du nobba tjejen det första du gör?
-Vad gör jag här med dig? -Firar.
Varje gång jag ställer en fråga undviker du svaret.
-Det är inte sant. -Ett exempel: Var växte du upp?
-Varför berättar du inget om dig själv? -Jag har kul och vill inte förstöra det.
-Är det så illa? -Jag föredrar det här.
Du lovade mig svar.
Kom igen, du fyller ju år.
Det kanske finns nåt annat du vill ha.
-Vad sysslar du med? -Låt bli henne, sa jag!
-För att du bryr dig så mycket om henne? -Nej, för att du är på Lucifers sida!
-Berätta, Daniel. Berätta allt för henne! -Lämna henne i fred!
Jag vet inte vad som pågår, men det rör inte mig!
Jag har aldrig trott på "den rätte", men mina syner och känslor är äkta.
Som om vi träffats i ett tidigare liv.
Allt hör ihop med Daniel, men han stöter bort mig.
Cam döljer också nåt. Vad säger du?
Du sa inte att du fyllde år-men jag förlåter dig, för det här är så smarrigt.
-Tror du på reinkarnation? -Verkligen inte.
Det trodde jag inte heller. Men det måste finnas en förklaring.
Jag kanske kan hjälpa till ändå.
-Vad gör du? -Vi behöver bara en sak till.
Hur vet du i vilket rum Todd är?
-Hur gör vi? -Har du årsboksfotona?
Todd har tagit fram en algoritm för ansiktsigenkänning.
Den utvecklades vid Carnegie Mellon, men jag har finputsat den.
Han är så blygsam.
Ursäkta... Det här kan ta ett tag.
Den söker.
Vi har fått sökträffar.
Kolla namnet. Det måste vara en släkting.
-Vad... -...i helvete?
-Skriv ut den. -Jag hämtar den.
Jag räknar med att du har en förklaring.
Jag har ingen aning.
Jag älskar dig.
Vad kan vi hitta mer?
Det händer igen.
-Låt mig vara! -Luce? Är allt som det ska?
Luce?
Penn! Jag måste hitta Penn!
Var är du?
-Todd! -Jag måste hitta Penn!
-Vi erbjuder samma vård som på sjukhuset. -Jag vill ta med henne hem.
Hon måste övervakas tills läget är stabilt.
Se till att vila. Jag ringer när Luce kan ta emot besök.
-Det fanns inget vi kunde göra. -Jag kunde ha varnat henne...
-När har det nånsin hjälpt? -Hon behöver oss, och vi svek henne.
Är det här en brottsutredning? Branden orsakades av ett blixtnedslag.
Med tanke på likheten med fallet Trevor Beckman vill vi förhöra henne.
Inte utan en advokat.
Vi har samlats för att sörja förlusten av en kär vän...
...vars liv blev alltför kort och vars död kom som en chock för alla.
Vi ska alltid minnas en givmild vän, vars sällskap alltid var en glädje.
Även om vi sörjer i dag
ber jag er att lita på att smärtan i sinom tid kommer att stärka oss
och visa hur viktig Todd var och alltid kommer att förbli.
Han var inte bara en kärleksfull son utan även en snäll och givmild vän.
Vi måste förvandla vår sorg till styrka.
Det är så vi hyllar hans liv och bevarar hans eftermäle.
Kommer du till hans begravning efter att ha dödat honom?
Statyn, branden... Du försöker döda henne.
Att döda Luce är din grej.
Är du rädd för konkurrens, eller?
Mina känslor för Luce är äkta. Hon förtjänar mer än du kan ge henne.
-Om du kommer nära henne... -Så vadå?
Hur många gånger ska du se henne dö?
Jag älskar dig.
-Luce? -Penn...
Todd?
Jag är så ledsen.
-Det är mitt fel. -Säg inte så.
-Skuggorna var likadana... -Sluta!
Det var inte ditt fel.
Jag är så ledsen.
-Önskade du dig nåt? -Tidigare liv och öden...
Vill du veta sanningen?
-Allt som krävs är en kyss. -Kysser du honom, dör du.
-Vem kastade förbannelsen? -Djävulen själv.
Nej, Luce. Du kommer att dö.
Mår du bättre?
Jag har ont överallt, men jag lever.
Alltid något.
-Jag minns... -Vad?
Allt.
Branden. Att du bar mig i famnen. Det kändes som om vi...
Du yrade.
Kanske det. Men det är inte allt jag minns.
Jag minns det här.
-Jag minns dagen då bilden togs. -Vad menar du?
Det räcker nu. Jag vet det jag vet.
I hela mitt liv har folk sagt att jag är galen.
Vi ska se om de har rätt.
Gå ner därifrån. Nej, Luce.
Det kommer alltid att vara du. Precis som det alltid har varit.
Det är inte läge att vara sentimental.
-Jag gav dig den. -Det var länge sen.
Hur är det möjligt?
-Ingen fara. -Allt ont beror på dem.
-De iakttar bara. -De dödade Trevor.
Skuggorna orsakade inte branden. De kallas Meddelare. Titta...
Se dem som fönster till det förflutna. De dras till ditt livs viktigaste stunder.
Vad är det jag ser?
Våra liv tillsammans.
Vi har varit förälskade i tusentals år.
Alla dina syner är verkliga.
Föds vi alltså på nytt?
Du gör det. Jag är...
En ängel.
Jag är en av de fallna.
Gör det inte, Luce! Om du kysser honom, dör du.
Det är därför jag försöker stöta bort dig.
Har du inte sagt nåt?
-Otroligt. -Jag förstår inte varför.
Förbannelsen är mitt straff för att jag inte valde sida.
Stanna kvar. Jag valde dig. Jag valde kärleken.
Om du kysser honom, dör du. Jag har sett det tusen gånger.
-Den här gången är det annorlunda. -Han ljuger. Jag kan skydda dig.
Du har sett mitt sanna jag. Det här kan vara vår chans!
-Snälla... -Jag kan ge dig en framtid. Ett liv.
Jag kan inte förlora dig igen.
Jag vet vad jag vill ha.
Nej!
Jag är fortfarande kvar.
Skulle förbannelsen vara bruten nu? Hon är i fara.
Lucifer vet att hon är odöpt.
Han bröt bara förbannelsen för sig själv.
Daniel kan inte skydda dig. Men det kan jag.
Hon är tryggare med mig!
-Allt måste ha sin gång, Daniel. -Cirkeln är bruten!
Roland! Molly!
Luce! Följ med mig!
Jag måste ta itu med Cam. Dit jag för henne, får han inte följa med.
Han leder Lucifer till oss.
Alla är änglar.
-Du får inte ta henne till Lucifer! -Jag tjänar inte honom längre.
Det är du som försätter henne i fara, Daniel. Du bryr dig inte ens om henne!
-Vart är du på väg? -Jag kan skydda henne.
Vad tusan...-Gå till era rum och stäng om er!
Vänta på klarsignal!
-Var inte rädd. -Det är jag inte.
-Jag försöker inte döda henne. -Vem gör det, då?
Vänta! Det var hon som satte eld på biblioteket...
Penn? Nej...
Nej!
Din tid har kommit. Jag är trött på att vänta.
Varje andetag du tar håller Daniel borta från sin plats i himlen.
Du är den verkliga förbannelsen!
-Vad har du gjort? Du ska ju tjäna Gud! -Det är krig. Soldater gör det de måste.
-Även mord? -Du har alltid vägrat att se helheten.
Om hon dött, hade du tvingats välja sida och ordningen hade återställts.
Tack. Jag förstår inte varför hon gjorde så.
Hon är fanatisk. Hon gick för långt.
-Varför försökte hon döda mig? -Du är odöpt. Om du dör, är det för evigt.
Sophia tror att jag återvänder till himlen om du dör.
Men Cam hade rätt. Lucifer är ute efter dig.
Jag måste sätta dig i säkerhet. Jag vet ett ställe.
-Jag kan inte lämna Penn. -Vi tar hand om henne.
Hon följer med oss. Ge er av!
Luce? De tar med sig Penn.
-Det finns inte tid. Vi måste gå. -Vänta...
I hela mitt liv har jag sökt sanningen om vem jag är
och varför jag aldrig passar in. Nu är jag livrädd.
Jag har fler frågor än nånsin, men det här är rätt.
Det är den här jag är. Det är här jag hör hemma. Med dig.
Jag älskar dig. Det har jag vetat från första stund.
Det kommer alltid att vara du. För evigt.
Översättning: Rickard Sjöberg